Far ni ocksa en känsla att folk här inte reser särskilt mycket?
Det ser ut som de inte använt den alls.
De kanske inte ens vet vad Stargate är för nagot.
- De kanske tror det är ett konstverk. - Det är möjligt.
Man kan sta och trycka i manader utan att lyckas öppna ett maskhal.
O'Neill.
Det var som en explosion, Orner. Jag hörde det.
- Det var ingen explosion. - Jag hörde nagot. Det var en stor...
- En stor vad da? - Halla!
Det var oss ni hörde.
Var kom ni ifran?
- Hur kom ni hit? - Dörren var öppen.
Är det nan här som är... ansvarig?
Ja, jag! Visa mig era papper.
Vi har inga papper. Vi är resande och har kommit för att träffa er.
- Mig? - Nej, inte dig!
Jag menade er som folk.
Jag heter Daniel. Det här är major Carter, Jack O'Neill och Teal'c.
Vem gav dig ett namn som Teal'c?
Det var min far som gav mig det. Det betyder styrka.
Du kommer ihag din far?
Sa länge jag lever.
Da var du inte här under Vorlix.
Vorlix. Har jag aldrig hört talas om.
Den dagen da allt vi visste togs bort.
Vi kan bara komma ihag vad som hänt efter Vorlix.
Före det... ingenting.
Jag märker ingenting ovanligt.
Det gjorde inte MALP-sensorn heller. Jag tror inte det är nagon fara.
Den där MALP-sensorn är värdelös. Men dig tror jag pa.
Du behöver inte oroa dig.
Ke'ra säger att det som orsakade Vorlix kom och gick för ett ar sen.
Minst ett ar. Mer.
Första dagarna efter Vorlix, radde panik och förvirring.
Det är svart att veta riktigt.
Sa ni vaknade bara en dag och visste inte vilka ni var.
Hur fungerar det?
Mitt första minne efter Vorlix är att jag sprang för livet.
Hon sprang bredvid mig... vem hon nu är.
Verkar som nan slags storskalig minnesförlust.
En vän till mig blev medvetslös under kriget i Persiska viken.
När hon vaknade var hennes minne fran före kraschen borta.
Sa alla här fick ett slag över huvet?
Nej, jag tror inte det skulle ge minnesförlust pa sa stor skala.
Jag har aldrig hört talas om nat liknande.
- Alla gamla är försvunna ocksa. - Kommer ni ihag era gamla?
Nej, men det finns foton av dem.
- Barnen är ocksa försvunna. - Om det nansin fanns nagra barn.
Vi maste väl ha kommit nagonstans ifran.
Varför finns det foton av gamla men inte av barn da?
Konstigt.
Har ni information som vi kan använda maste ni träffa Ke'ra.
Andra gangen du nämner det namnet.
Ni vet inte vem Ke'ra är?
Hon är hälso- och vetenskapsminister och bygger upp en regering pa Vyus.
- Upptagen brud. - Vi är alla upptagna.
Ja, vi skulle inte klara oss utan henne. Och det vet du.
Ja... Ga först ni.
Du behöver inte smickra henne.
- Jag tar med dem. Du kan ga hem. - Vänta dig inte mat!
Det gör jag aldrig.
- Ke'ra, nagra som vill träffa dig. - De maste vänta, Orner.
- Hjälper det? - Nej.
Jag kan inte andas.
Folk med livsmedelsallergier kan inte komma ihag dem.
Ser ut som hon haller pa att fa en anafylaktisk chock.
Andas nu.
- Sa där. Bättre nu? - Ja.
- Tack. - Vila här lite.
Orner, du ville presentera dina vänner.
De kommer resande langtifran.
Det ser jag.
O'Neill, Carter, Daniel och Teal'c.
jag gissar att du var eller är läkare.
Det verkar som jag hjälpte andra före Vorlix.
Det är allt jag känner.
- Och du, är du doktor? - Doktor? Nej.
Jo, förresten.
Jag är doktor i arkeologi. Jag studerar det förflutna.
Da är du mycket välkommen här, Daniel.
De var inte här under Vorlix.
Du gjorde rätt i att ta hit dem, Orner.
Tack.
Han är övertygad om att vi var gifta,
vi behöver inte vänta pa vart minne för att aterupprätta förhallandet
Ni kanske kan hjälpa oss.
Kom med mig är ni snälla.
I det här rummet har vi samlat all kunskap och forskning vi kunnat hitta.
Här sitter jag dagarna i ända, läser, letar...
Vidarebefordrar allt som jag hittar som kan vara till nytta.
Om ni kunde hjälpa oss, vet jag att vi skulle bli er evigt tacksamma.
- Ni verkar ha allt under kontroll. - Nej, tvärtom.
Allt faller sönder omkring oss. Industri och jordbruk har stannat upp.
Och när vintern kommer blir det katastrof.
- Ni kommer inte fran Vyus. - Hur ser ni det?
Det som orsakade Vorlix är borta, men dess verkan var total.
Om ni vet vem ni är, kan ni inte vara härifran.
Du vet den där stora runda ringen i magasinet längre ner pa gatan?
Jasa, det är en transportmaskin.
- Ja, just det. - Vi kallar den Stargate.
Stargate, ja.
Doktor Zirvis nämnde det ordet i sin forskning.
Jag har gett upp att hitta doktor Zirvis bland vart folk,
men jag har lärt mig mycket fran hans efterlämnade papper.
Här.
"Var besökare säger sig ha kommit till Vyus fran bortom stjärnorna,
men jag förstar inte vetenskapen bakom Stargate-maskinen hon kom i"
Jag har studerat maskinen men inte kunnat aktivera den.
Ke'ra, kan du ga tillbaka till det där om besökaren igen?
Hon omnämns ofta i arkivet.
- Vad kan du berätta om henne? - Hon var nagon sorts apotekare.
- Och hon överlevde inte Vorlix. - Hur vet du det?
Flera dar senare hittade man en äldre man och kvinnas kroppar
i ett hus som förstördes. De var de enda gamla vi hittade.
Vi har räknat ut att mannen var doktor Zirvis
och kvinnan motsvarar beskrivningen av besökaren i hans anteckningar.
- Vad hette den gamla kvinnan? - Det star nanstans här.
Ja, här. "Hon kallar sig Linea. "
O'Neill
Hej. Hur var namnet?
Jag har berättat för doktor Fraiser att det kan vara hit Linea rymde.
Kanske det. Jag skulle vilja veta vad det är vi har att göra med här.
Later som världsomfattande minnesförlust.
- Undersök de här personerna. - Ska ske.
Vi gör det härborta.
Ordet Dargol förekommer ofta.
Dargol var en kemikalie för insektsbekämpning.
Den verkar ha skadat miljön, sa den förbjöds.
Vi hade ett liknande problem i min värld med ett medel som hette DDT.
Det byggde upp sig i näringskedjan tills hela arter hotades.
Först trodde jag att Dargol hade att göra med var minnesförlust,
men det finns inte mycket bevis för det.
Jag har bara hittat rester i personer som dött sedan Vorlix.
Vad är det?
Ibland är det som om jag känner igen folk.
Jag brukar undra om jag kände personer.
Det finns sa manga fragor. Varför finns det inga bilder pa barn?
Vart har de gamla tagit vägen?
Kanske genom er Stargate-maskin.
Det kan hända att ert folk sag en katastrof närma sig
och sände de mest hjälplösa i säkerhet.
Nej, Daniel. Det som hände, hände utan varning.
Hur vet du det?
Om man sag det, skulle man da skrivit ett meddelande till sig själv?
Kanske... "till den som läser detta"?
Vad da?
Jag tänkte pa det där med minnesförlust.
Det passar inte riktigt in med Lineas öknamn.
- Världsförstöraren. - Ja, det.
Jo, faktiskt, pa ett sjukt sätt gör det det.
Ke'ra sa att världen höll pa att förstöras. Den har allvarliga problem.
Kanske Linea experimenterade med andra sätt att förstöra världar.
Omväxling förnöjer, heter det ju.
Faktum är att vi släppte ut Linea fran fängelset i Hadante.
Vi gav henne allt hon behövde veta om Stargate,
- sa hon kunde resa vart hon ville. - Jag vet.
Det är vi som bär skulden.
Jag vet.
Berätta om Linea.
Jo, vi träffade henne när vi var pa besök pa en annan planet.
Vi togs till fanga, utan orsak, och Linea hjälpte oss att fly.
Ja, det var väl inget fel med det, om ni satt inne utan orsak.
Nja, hon satt inne av god orsak.
När vi väl kommit ut hörde vi att den snälla gamla damen
var en mycket ond gammal dam som begatt hemska brott.
Vad da för brott?
Hon spred en pest som nästan förintade ett helt folk.
Hon kallas Världsförstöraren.
Hon hittade er värld genom oss, med hjälp av vara datorer.
Och det är därför vi tänker göra allt vi kan för att hjälpa er.
Jag vet att ni kommer att göra det.
Jag har hittat nagot.
Vad da?
Jag tror det är Lineas dagbok. Jag har sett henne med den.
Din diagnos stämde precis.
Nu kan vi antingen ta flera veckor att sätta upp ett laboratorium här,
och ga tillbaka för att analysera vara data pa datorerna hemma,
eller ta med frivilliga hem och scanna med magnetkamera. Det gar fortare.
Jag anmäler mig gärna som frivillig, och det gör andra ocksa.
Sa länge vi har ordentlig karantän ska det inte vara ett problem.
Okej. Jag gar tillbaka och underrättar Hammond.
Jag tror jag kan vara till hjälp.
Det är jag säker pa att du kan.
Ga först ni och visa hur lätt det är.
Vi ses pa andra sidan.
- Jag kan inte. - Lita pa dem, som du litar pa mig.
- Känns det bra? - Otroligt.
- Är jag fortfarande i ett stycke? - Ja, Orner. Ett tanigt litet stycke.
- General Hammond, det här är Ke'ra. - Angenämnt, Ke'ra.
Pa var regerings vägnar,
tackar jag er för er generositet och ert stöd.
Daniel, vill du visa dem sjukvardsavdelningen?
Tack.
Vad händer om doktor Fraiser inte kan fa verkningarna att ga tillbaka?
Jag vet inte.
Titta pa det bla omradet. Ni har alla samma blockering
i tinningloben och hippocampus i era hjärnor.
En slags avlagring mellan synapserna. Era minnen är intakta men kan inte nas.
- Sa minnena är bara blockerade. - Ja, bokstavligen.
Och matchar det här materialet Dargol-proverna som jag gav dig?
Det kan vi snabbt kontrollera.
Om det kan tas bort utan att nervcellerna skadas...
Da kan vi botas.
Vi maste bara hitta rätt preparat som löser upp avsättningen.
- Det är svarare än det later. - Da borde vi börja med detsamma.
Ke'ra, vi har hallit pa länge, och jag har nagra tester kvar, sa...
- Sa varför tar jag inte er pa rundtur? - Javisst
Tack.
Det här stället är otroligt, Daniel. Er teknologi.
Jag har aldrig ens drömt om nagot liknande.
- Tack. - Ingen orsak.
Är det dag eller natt pa ytan? Kan vi se det?
Nej, inte än. Snart, hoppas jag.
Jag ocksa.
Sa, här är det. Ingen vidare utsikt, men det är bekvämt...
Du har varit sa snäll.
Tack.
Det ligger kläder i byran.
- Nagon typ av... - Är mina kläder olämpliga?
Nej. Nej, nej, nej.
De är... Nej, de är... Perfekta.
Jag bara...
Är du hungrig?
För...
Jag kan be att de skickar ner nagot.
Du är hungrig. Jag är hungrig. Kom sa skaffar vi oss nat att äta. Vill du?
- Ja. - Okej.
Sedan Vorlix har nära kontakt varit nästan... nästan tabu.
Vi var rädda att om vi fick tillbaka minnet...
Sa kanske ni vaknade bredvid fel person.
Men nu... du är inte fran Vyus.
Nej, jag är inte därifran. Inte fran Vyus, nej. Nej.
Ke'ra...
- Jag förstar. - Nej, Det gör du inte.
Jag menar, okej.
Jag är mycket, mycket... mycket...
Men...
Faktum är att jag just har förlorat min fru.
Och... Nej, det är inte helt rätt. Jag förlorade henne för länge sedan.
Men faktum är att jag inte tror att jag helt...
- Förlat. Jag avbröt dig. - Nej, det gjorde du inte. Nej.
- Vad jag tänkte säga... - Jag var tvungen att göra det.
Jag var tvungen, ifall,
jag hör ihop med nagon annan, när jag far tillbaka minnet,
och aldrig kan göra det igen.
Jaha. Jag förstar.
Det är väl därför jag borde göra sa här.
- Letar du efter mig? - Ja.
Jag har studerat Lineas dagböcker.
Hon hittade ett samband mellan Dargol - en pesticid - och langt liv.
Vad har myggspray att göra med langt liv?
Det verkar ha saktat ner aldrandet.
Inte extremt, men ända sa det gjorde skillnad.
- Kul för myggorna - Ja och nej.
De slutade använda det för 20 ar sedan. Det paverkade fertiliteten.
- Sa inga barn. - Precis.
Linea försökte höja Dargols livsförlängande egenskaper
- för att fa ett ungdomselixir. - Försökte hon göra sig själv ung?
Enligt den sista anteckningen stod hon färdig att göra nagra experiment,
med en intensivt koncentrerad form av Dargol pa tva aldringar pa Vyan.
En man och en kvinna.
Och?
Och... där slutar dagboken.
- Vorlix, kanske? - Precis.
Det kanske var en laboratorieolycka?
En kedjereaktion med koncentrerad Dargol-gas som inte ens Linea förutsag.
Hela befolkningen blir ung igen över natt.
Du inser naturligtvis konsekvenserna.
Nej.
Deras gamla har inte försvunnit. De är de som är de gamla.
Ungdomselixiret fungerade. Minnesförlusten var bara en biverkan.
Vänta ett tag.
Linea är död, eller hur?
Nja...
Om de kropparna Ke'ra hittade var de gamla Linea experimenterade pa...
- Säg det inte. - Vi skulle inte kunna känna igen henne.
Lat bli.
Hon har kemikunskaper, medicinskt kunnande.
Vi maste atminstone anta att Ke'ra är Linea.
Hon är ocksa offer för minnesförlusten?
Det passar in.
Och kroppen som de hittade som motsvarar Lineas beskrivning?
Lineas första offer.
Daniel, du sag testresultaten. Vad behöver vi mer?
Ke'ras DNA motsvarar proverna jag tog fran Linea. Det är obestridligt.
Obestridligt! Okej! Vi laser in henne och kastar bort nyckeln.
Eller tar tillbaka henne till fängelset.
Linea, Daniel.
Hon var Linea en gang i tiden.
Vi hade tur som inte dödades första gangen.
En fraga. Vem skulle ni lita pa mer än nagon annan i världen?
Jag blir inte arg om ni inte väljer mig. Är det Teal'c?
Javisst.
Vad var ditt förra yrke?
- Jag var vaktchef at Apophis. - Oj da.
- Du gjorde en del fula saker da? - Vi förstar vad du försöker säga.
Nej, det gör ni inte.
Hon är inte samma person.
Hon är inte den hon var tidigare.
Vi ska inte fördöma henne för vad hon har varit.
Vi ska halla henne i rumsarrest
tills vi löser Vyans medicinska kris.
- O'Neill, informera... - Jag informerar henne.
Daniel!
Är nagot pa tok?
- Vi har arbete att göra. - Det är vissa karantänbestämmelser
som general Hammond vill att vi följer...
- Du maste stanna här lite. - Men jag är inte smittsam.
- Jag vet. - Sa, varför?
Jag kan inte tala om allt, men Vorlix medförde mer än minnesförlust.
- Därför star det vakter utanför? - Nej, det är normal rutin.
- Om du säger det. - Ja, det gör jag.
Sa, jag kommer och hälsar pa om en stund, okej?
Arbetar doktor Fraiser fortfarande pa ett medel mot minnesförlusten?
Ja. Ja, det gör hon.
- Sa jag kan vara lugn? - Ja.
Ojsan!
Det rader en bestämd brist pa optimism här i rummet.
Vi har arbetat pa att lösa upp en substans inuti hjärnan
utan att skada omgivande vävnad, och det är inte lätt.
- Vad har ni kommit fram till? - Att det kan ta flera ar.
Sa lang tid har vi inte pa oss.
Om vi inte kan fa hjälp.
Fran...?
Ke'ra.
- Absolut inte. - Snälla.
Jag är inte heller pigg pa det.
Men utan hennes kunskap om biokemi, särskilt Dargol,
kan vi inte fa minnesförlusten att ga tillbaka i tid att rädda Vyus.
Ber du mig tillata att en som vi vet är en mordisk galning
arbetar med substanser som kan vara livsfarliga?
Ja. Ursäkta att jag säger emot, men Daniel kan ha rätt.
Utan Lineas minnen kanske Ke'ra är en helt annan person.
Ursäkta! Nu maste jag kolla att jag kommer ihag rätt.
- "Världsförstörare"? - Men...
Ke'ra vill inget hellre än hjälpa sitt folk.
Sa länge hon inte själv tar motgiftet...
- Inget motgift utan hennes hjälp. - Sa... det är upp till er.
Jag tror att en eller annan säkerhetsatgärd bör upprättas.
Sa rätt, O'Neill.
Ingen fara.
- Vad har jag gjort, Daniel? - Ingenting.
De ska eskortera oss till medicinska laboratoriet. Jag stannar med dig.
Doktor Fraiser behöver din hjälp.
Försiktig, Ke'ra. Det kan bli instabilt eller till och med explodera.
En instabil blandning kan avge giftgas.
Vi far inte överstiga en treprocentig lösning.
Okej, tre procent.
- Hon är väldigt skicklig. - Ja, det är hon.
Hon ligger sa langt före oss, Daniel, att det är skrämmande.
Det är viss risk med det. Jag vill gärna pröva det själv först.
- Det gar inte. - Far jag fraga varför?
Om det misslyckas behöver vi din hjälp igen.
Om det misslyckas kan Orner dö. Jag skulle aldrig förlata mig.
Jag förlater dig nu.
Jag vet hur viktigt det är för oss.
Det maste injiceras direkt in i halsartären. Här.
Klar?
Hur känner du dig? Det borde ha omedelbar verkan.
Jag känner nagot.
Kommer du ihag nagot?
Orner!
Hjälp mig halla ner honom.
Han andas inte. Han har ingen puls. Hjärtstillestand!
Ett, och tva, och tre, och fyr...
Fort!
Vänta lite. Han stabiliserar sig.
Hjälp mig att fa upp honom.
Sa där.
Ke'ra.
Kommer du ihag?
- Jag är ledsen. - Nästa gang fungerar det.
Jag tror jag vet var jag räknade fel. Kan vi börja om igen?
Vi far se hur Orner känner sig om en liten stund.
Verkan skulle ha varit omedelbar. Vi maste försöka igen.
Doktor Fraiser har rätt. Vi borde ta paus.
Som ni vill.
- Daniel, far jag fa tala med dig i enrum? - Ja.
Jag stannar lite.
- Jag följer med. - Teal'c.
Jag är bara orolig för dig, Daniel Jackson.
Jag vet.
- Da sa. - Tack.
- De tror jag är Linea. - Ja.
Gör du det ocksa?
Vorlix gjorde Vyus befolkning yngre.
Manga ar yngre.
Ni kunde inte hitta nagra gamla... för ni var de gamla.
Hur kan du tro pa det?
Det finns ett test. Man kan jämföra nagot vi kallar DNA.
- Enligt det är du och Linea identiska. - Testet har fel. Jag är inte Linea.
Nej, det är du inte.
Du är Ke'ra nu.
Ke'ra är en underbar person.
Och sa länge du är den personen, ändras aldrig det.
Du försöker säga att jag aldrig far ta motgiftet.
Jag skulle aldrig skada nagon, Daniel.
Tror du mig?
Ja, det gör jag.
Jag hörde att testet inte gick sa bra.
Hon kommer att lösa det.
Hör pa.
Visst är den första du fallit för sedan Sha're nagot alldeles extra,
men om hon kommer ihag vem hon är, är du först pa tur.
Lösningen med 800 mikroliter är klar för ett förberedande test.
- Far jag göra det? - Ja.
Det fungerar.
- Du har rätt. - Lösningen fungerar som motgift.
Utmärkt. Tack, Ke'ra. Nu tar vi över.
Men jag kan hjälpa till.
Ke'ra...
Vi borde göra testet en gang till sa vi är säkra.
Jag tycker det är bättre om vi gör det själva. Tack.
Jag förstar.
Far jag komma tillbaka senare och se testet?
- Javisst. - Tack.
Den här gangen kommer det att fungera.
Känner du nagon smärta?
Det är nanting. Inte smärta.
Orner, hur känns det?
Mitt riktiga namn är Nodaal.
Jag kommer ihag allt. Tack.
Och är vi gifta?
Nej.
Tyvärr är jag gift med Layale.
Och vem är det?
Du. 43 ar!
Före Vorlix hade du och jag inte träffats.
Jag är glad för er räkning.
Du maste ta motgiftet nu.
Det kan jag inte.
De kan förklara.
Vad händer med mig?
Om du inte tar motgiftet kan du ga tillbaka till Vyus.
- Jag ska fraga dem. - De är rädda för mig. Jag skulle vara det.
De borde vara tacksamma för allt du gjort för dem.
Alla skulder är nu betalade.
Jag kommer tillbaka när jag har talat med ditt folk.
Jag kommer att sakna dig, Daniel.
- Du har tagit motgiftet. - Ge dig iväg, Daniel.
Du sa "Alla skulder är nu betalade. " Det var meddelandet som Linea lämnade.
Var det?
- Tog du motgiftet? - Jag maste veta. Jag trodde dig inte!
- Ke'ra. - Jag är ju inte Ke'ra.
- Jag är den där mörderskan du sa. - Nej, det är du inte.
Krossar jag de här flaskorna, fylls rummet med giftgas.
Jag vill bara skada mig själv, jag vill inte att du ska vara kvar här.
Du maste döda mig ocksa, för jag stannar.
Okej, Layale. Det är din tur nu.
Det saknas en flaska och en ampull.
Jag förtjänar att dö.
- Det tror jag inte. - Du förstar inte.
En del av mig tycker om dig, Daniel.
Mer än jag nagonsin tyckt om nagon.
Men en annan del av mig som gärna skulle vilja se dig dö!
- At sidan, Daniel. - Lat bli! Det finns ett annat sätt.
Ur vägen!
- Ge mig de där. - Det finns tva personer i mig.
Och en av dem är ett monster.
Sa smaningom vinner hon.
Du behöver inte göra det, för det finns ett annat sätt, Ke'ra.
Jag är inte Ke'ra!
Nej, det är du inte.
Men du kan bli henne igen.
Du kan glömma. Allt du behöver göra är att glömma.
Ke'ra...
Ingen fara.
Du är bland vänner.
Kommer du ihag nagot?
Ingenting.
Du heter Ke'ra.
Du har varit pa besök här.
Nu är det tid att aka hem.
- Gjorde hon det frivilligt? - Ja.
Med hennes hjälp kunde vi framställa en liten mängd koncentrerat Dargol
och spruta in det i hennes blod.
Hon har förlorat minnet igen.
Ke'ra, det här är mina vänner - Teal'c, Jack, general Hammond, Sam.
Och här är dina vänner. De har kommit för att ta dig hem.
- Känner ni mig? - Ja, det gör vi, Ke'ra.
Vi har hört att du har förlorat minnet.
Du maste veta att du är en framstaende ledare för folket, och mycket välkommen.
Det känns som om vi kände varandra innan jag förlorade minnet.
Gjorde vi det?
Nej.
Nej, det gjorde vi aldrig.
Adjö, Ke'ra.
Adjö.
Visiontext text: Gunnel Clark